- Tidigare... - Var är den?
Det är ditt eget fel.
Sara, jag hoppas att du har hittat en fristad.
Jag utnyttjade dig och utsatte dig för en läkares värsta mardröm.
- Känner du Sara Tancredi? - Om du får mig förflyttad.
"En till chans" och "Fristad" är kapitel i AA-boken.
Var så säkra på att vi är en familj även om det tar livet av oss.
- Är det din karta? - Vad har hänt med din arm?
- Jag har ont i magen. - Hon behöver medicinen.
- Kacee åker in för medhjälp. - Jag anger mig själv.
Kacee säger att du ska fly. Om du åker dit har inte Dede någon.
- Jag vill att det ska vara över. - Jag med. Se på det din far gav dig.
Presidenten kan vara till nytta.
Jag vill att du kommer hem, Paul. Men inte så länge bröderna är fria.
- Caroline... - Ta in dem, så blir allt som förut.
- Agent Kellerman. - Var är du, Paul?
- Utfrusen, minns du? - Jag håller tal i Chicago ikväll.
- Lincoln. - Sara.
Det är lustigt att du bara ringer när jag behövs.
Det är inte rätt ord.
- Allt det här kan försvinna, Paul. - Jaså?
Ja. Jag är USA:s president.
Snälla, kom tillbaka till Chicago och ange Burrows och Scofield.
Jag lovar att allt blir som förut.
- Jag måste sluta. - Kom tillbaka. Jag behöver dig.
- Har vi nån chans? - Det beror på vad din far gav dig.
Den föll ur hans ficka när jag fann honom. Känner du igen emblemet?
Nej, men...
Sara, vi har nån som hjälper oss nu.
God morgon, sötnos.
Sovit gott?
Jag släpper ut barnen och gör frukost åt oss.
- Nej, jag hämtar barnen. - Jag insisterar.
Jag hämtar barnen.
- Krämen gör att såren känns bättre. - Det kommer inte fungera.
- Jo, det står så på flaskan. - Nej, det här.
Det går inte. Jag har ett jobb, barnen går i skolan.
Allt blir som vanligt när den här lilla anpassningstiden är över.
Nån ska hälsa på idag. Patty, från Welcome Wagon Committee.
- Ring och avboka. - Jag har inte hennes nummer.
Om hon kommer hit och jag inte öppnar-
-så förstår hon att nåt är fel.
Teddy...
Teddybjörnen... Du måste gå.
Om hon känner igen dig...
Jag vill inte att du får problem.
Struntprat. Det blir inga problem.
Inga problem alls...
Upp och hoppa, ungar!
Hej, Sarah. Gjort är gjort. Det är bra att vi alla vill samma sak.
- Du lämnade henne att dö. - Jag skrämde henne.
- Jag tänkte dra upp henne. - Nej, du tänkte dränka mig.
Jag undrar hur länge du kan hålla andan, ska vi testa?
Du behöver mig och du vet det.
Varför behöver vi honom? Vi har nyckeln, vi löser det själva.
Jag kan berätta vart nyckeln går på en gång.
- Den går till en privat cigarrklubb. - Var?
Chicago.
Vi måste skynda oss, Larry. Jag har gjort nåt hemskt.
Jag har gjort nåt jättehemskt.
Alla bensinstationer. På väg 80, 30, 77.
Jag vill ha foton på Scofield och Burrows på varenda pump.
- Utan bensin kommer de ingenstans. - Sir...
- Vi kan inte fokusera på dem nu. - Varför inte?
En av de andra rymlingarna dödade precis en civilperson. Patoshik.
En man med hans signalement sågs springa från mordplatsen.
Det inträffade i Algoma i Wisconsin. Knappt fyra timmar från presidenten.
- Ring kontoret i Madison. - Jag meddelar högkvarteret.
Jag sa inte högkvarteret, jag sa... Kan du inte följa order?
Jag följer order, sir. Men inte era längre.
Allt går via högkvarteret från och med nu.
- Hörde du om Patoshik? - Precis nu.
- Han ska bort. - Han är sinnessjuk, han vet inget...
Patoshik var cellkamrat med Scofield.
Vem vet vad han känner till?
- Scofield och Burrows är... - Bry dig inte om dem just nu.
Patoshik ska alltså bort.
Ta hand om det.
Hej, har ni hand om sittplatser? Agent Kellerman, Secret Service.
Jag ska ta en rymling till Chicago och behöver en egen vagn.
- En rymling? - Det stämmer.
Tåget är nästan fullt och...
Vill du att han trängs med de andra?
- Vad är han efterlyst för? - Mord.
- Ordna det. - Följ med mig.
- Allt kommer att ordna sig. - Säger du det så...
Vi ser till att han ger oss det vi behöver och dumpar honom.
Okej.
Jag är ledsen att du blev inblandad.
Det betyder mycket att du hjälper oss.
Tack.
Passagerarna är väl inte i fara? Ska jag meddela dem?
- Vill du ha kaos? - Nej, sir.
Håll alla borta från vagnen så blir allt toppen. Det blir inga problem.
Okej. Ska bli.
Kom igen.
Passagerare till Chicago, vi kommer att stanna i...
Vi är framme i Chicago om fem timmar. Vill ni vila lite?
- Mår du bra? - Ja.
- Brad, du ser rätt risig ut. - Du skulle ju förflytta mig.
Jag försökte.
Men er nya fängelsedirektör... Han håller sig till reglerna.
Men jag kanske kan ordna det ännu bättre.
- Du hittade bröderna genom ryskan? - Ja, Nika. Hur så?
Och du hittade Bagwell genom att skugga Susan Hollander.
Och jag snyter mig med höger hand och torkar mig i arslet med vänster.
Jag har mäktiga personer bakom mig-
- som vill att jag ska slutföra jobbet.
De kan kräva den snabbaste habeas corpus-rättegången någonsin.
Pappersarbetet ligger på rätt persons bord just nu.
Det lägger fram åtalets alla brott mot dina lagliga rättigheter.
Det väntar bara på ett godkännande.
- Vad måste jag göra? - Hitta fångarna.
Men den här gången jobbar du åt mig.
Inofficiellt, inga pappersspår.
Jag behöver en attackhund som kan göra skitjobbet-
- att ställa en fånge inför rättvisan.
Är du den hunden, Brad?
Visst, för fan.
Det här är utsökt. Vad hette det nu igen?
Det, kära Patty, är vad min faster i Alabama kallade "luffarkyckling".
En del kyckling, två delar kryddor, tre delar luffare.
Lägg av!
Jag vet att...
...fjäderfä vanligtvis inte ingår i en traditionell brunch.
Men jag har märkt att magert kött kan användas som aperitif...
För att förbereda gommen-
-för mer raffinerade smaker som...
...pumpa och kanelkaka med färska jordgubbar och grädde.
Oj... Hur träffades ni två?
I kyrkan. Efter min olycka...
...gjorde jag frivilligarbete med andra amputerade.
Min församling har ett utbytesprogram-
-med kyrkor över hela landet och...
Den gode Herren släppte ner mig i kyrkbänken bredvid min Suzie Q.
- Och du vann hennes hjärta... - Jag är en riktig enarmad bandit.
Teddy har precis gett mig en helt ny cykel, mrs Wallace.
- Den är i garaget, vill ni se den? - Visst.
- Vi har besök. - Det är ingen fara.
Det är ohyfsat. Zack vet bättre, eller hur?
Du vet bättre, Zack.
Man måste fostra dem.
Utan en stark fadersfigur kan en ung kille lätt hamna i fängelse.
Eftersom du är så förtjust i Elaines köpta blåbärspaj-
- tänker jag baka en riktig paj åt dig.
Hej, jag heter Lance. Jag är missbrukare.
Jag heter inte Lance och jag är inte missbrukare.
Michael, vet du hur jag kan få tag på vatten?
Jag tror det finns en toalett där nere, jag kollar.
- Krig är aldrig personligt, Sara. - Visst.
Sara! Gå undan! Släpp honom, Sara!
Lugna ner dig.
Du får en sådan chans! En.
Ducka, nu.
- Vad är det? - De här tre såg ett bråk där inne.
- Se bara till att tåget kommer fram. - Ska jag ringa polisen?
Nej. Jag tar hand om rymlingarna så kan ni fortsätta röka på eller nåt.
Ni lägger er inte i. Är det förstått?
Stör inte igen, tack.
Så att vi är överens... Om hon försöker nåt igen...
- Så gör du vad då? - Håll dig på andra sidan vagnen.
Det var inget personligt, Paul...
- Nöjet var helt på vår sida, Patty. - Vad är det här?
Jag ska renovera lite så jag fick knacka hål innan jag hittade rätt.
- Det verkar som att du hittat rätt. - Lustigkurre.
Jag och tjejerna har bokträff varje fredag.
Du borde hålla i det den här veckan så får alla träffa dig. Vi ses då!
Det fungerar inte här.
Packa era saker. Vi ska flytta.
Om du inte stoppar mig så äter jag upp hela själv.
Okej, sötnos. Jag ordnar det.
Kommer du ihåg karusellen vi såg idag?
- Du får inte åka om du inte äter. - Jag mår inte bra.
Lilla gumman...
Kom nu. Nu går vi.
Håll i dig, sötnos. Notan, tack.
Stå stilla!
- Sara? - Inte nu.
- Hur mår hon? - Hon vill vara ifred.
När vi fått tag på det hennes pappa gömde, vad gör vi?
Du såg vad som hände med bandet. De kommer mörka allt vi får fram.
Därför håller vi oss nära honom. Han har kontakter i Washington.
Om vi kommer till cigarrklubben, öppnar hennes pappas låda-
- vad gör vi om där bara finns ett gäng cigarrer?
Det är värt resan att ta reda på det.
- Caroline. - Paul, var är du?
Jag vill veta vad du menade-
- när du sa att du skulle ordna allt, detaljer.
- Var är du? Vad är det för oljud? - På ett tåg till Chicago. Detaljer.
- Är Burrows och Scofield med dig? - Tänk inte på dem. Tänk på mig.
Posten som stabschef i min regering ska tillsättas.
Jag vill att det ska bli du.
När jag kommer till Chicago träffas vi och pratar.
- Allt! - Jag har bara till en smörgås.
- Om du ljuger... - Min dotter är sjuk, jag måste gå.
Jag lovar, det är allt jag har.
Hur mycket har du, sötnos?
Hur mycket har du?
- Hörde du inte vad jag sa? - Lugna ner dig.
Lyssna på mig. Du måste lugna ner dig.
Jag kan hjälpa dig att skaffa det du vill ha. Du vill väl inte skada nån?
Kom igen. Lyssna nu.
Lås dörren och vänd på skylten-
-så att alla tror att det är stängt.
Sen flyttar alla sig från fönstret. Är det okej för dig?
Bort från fönstret. Då flyttar vi alla till den här sidan.
Flytta er till den här sidan. Bort från fönstret.
Alla flyttar på sig till andra sidan.
Kan du ta med min dotter?
Allt kommer ordna sig. Allt blir bra.
Du tänker inte skada nån, eller hur?
- Nej. - Det är lugnt.
Är du lugn? Allt är bra, eller hur?
- Sara? - Kom in.
Jag har suttit här och tänkt efter.
Jag stack från borgen, jag är på flykt.
Jag försökte precis döda nån.
Jag missbrukar inte.
Vilket faktiskt är en riktig bedrift.
Men för tre veckor sen var jag läkare.
Du kan få tillbaka det. Allt.
- Du måste tro på det. - Tror du på det?
Tror du att du kan få tillbaka allt?
Jag väljer att ha tilltro.
Utan den har jag ingenting.
Det är det enda som får mig att fortsätta.
Det är två saker som får mig att fortsätta.
Det första är att jag vill ha tag på dem som tog min pappa.
Och den andra...
Ironiskt nog skulle jag nog inte säga det om jag inte förlorat det.
Men... kom ihåg att...
Det första de säger är att man aldrig får bli kär i en fånge.
Vad pågår?
En avspärrning.
Linc, det är låst.
Du får inte vara här inne.
- Kör igenom spärren. - Det kan jag inte göra!
Bradley Bellick, FBI.
Brad Bellick, federala polisen.
Brad Bellick, FBI. Agent Brad Bellick, FBI.
Hallå där, jag heter Brad Bellick, FBI.
Jag är FBI-agent Brad Bellick.
Brad Bellick, från FBI.
- Brad Bellick, från FBI. - Jag har berättat allt för polisen
Jag är ingen bondsnut, jag är federal agent-
-och du kan inte ljuga för mig.
- Jag har inte ljugit för nån. - Jaså?
"Han var bara nån uteliggare som tiggde på Hancock Square."
"Om han inte är där vet jag inte var han kan vara." Är det din historia?
Problemet är att Charles "Haywire" Patoshik är paranoid.
Han lider av torgskräck och är livrädd för främlingar.
Han lär vara ute i ödemarken, ensam.
Jag kan anhålla dig på en gång för försvårande av federal utredning.
Vem tror de på? En agent som varit med i 15 år och har tre utmärkelser-
- eller ett slödder med brottsregister?
Jag bad honom inte om det-
- men jag är inte ledsen över min fars död.
- Kan ni inte lämna Patoshik ifred? - Var är han?
Eller vill du sitta inlåst?
- Jag har ett spår efter Patoshik. - Var?
Jag är på väg. Håll kvar honom, ensam.
Jag vill ha all information direkt om Scofield och Burrows.
Om det går bra.
- Det är poliser på nästa station. - Vi måste hoppa.
- Var ska vi gömma oss? - Linc har rätt.
Lägg de här i. Jag är ledsen för det här.
Det ordnar sig, sötnos.
Här har du allting.
- Allt är lugnt. - Gå in i förrådet nu, allihop.
- Va? - Vänta där tills polisen kommer.
- Nej, jag kan inte gå dit. - Kom igen!
Du var lugn hela tiden, få mig inte att döda dig nu.
Lyssna här. Jag är efterlyst.
Om polisen kommer hamnar jag i fängelse och det är okej.
Men min lilla dotter är sjuk och då blir hon ensam.
Jag kan inte låta det hända. Snälla, låt oss gå.
Stick!
- Kom igen! - Kom, sötnos. Nu går vi.
Gå in i förrådet, allihop. Skynda er.
Inte du, du följer med mig. Skynda er.
Stanna här, okej?
Gå nu.
- Du borde släppa henne. - Stick. Sista chansen.
Du har pengarna. Rån ger lite fängelsetid.
Men det här? Du får sitta inne resten av livet.
Om du inte vill att din dotter ska se dig dö, stick.
Jag försöker hjälpa dig!
Kom hit.
Gumman, stanna där.
Åh, nej.
Vem gjorde det här?
Det var jag.
Tack.
Haywire! Stå stilla!
Spring, Larry!
Det är Eric. Fyra har hoppat av, tre män och en kvinna.
Rapportera det och kör till nästa station. Hör du mig?
De som sprängde vägspärren har hoppat av tåget söder om bron.
Det är polisen! Stå stilla!
- Stilla! - Skjut inte!
- Visa dina händer. - Vänd dig om!
Jag är anställd på tågbolaget.
Dino, det är Eric. Fyra har hoppat.
- Larma och kör till nästa station. - Kom igen!
De sa åt oss att hoppa av och springa-
-annars skulle de skjuta oss.
Vi behöver en bil.
- Jag har Haywire. - Gör inget.
- Håll kvar honom tills jag kommer. - Inga problem, han är fast.
- Paul, var är du? - Skickade du polisen?
Hur visste de att jag var på tåget?
Jag har ingen aning, Paul.
- Jag meddelar presidenten. - Jag kontaktar presidenten.
Är Burrows och Scofield med dig?
- Presidenten skulle vara här. - Du svarar inför mig nu.
Paul?
- Var firade vi min 35-årsdag? - Vad?
Restaurangen. Var låg den? Det kommer du ihåg.
- Var inte fånig. Jag måste lägga på. - Lägg inte på.
Jag måste lägga på. Få hit Burrows och Scofield.
Vem du än är...
...hälsa Bill Kim att han precis gjorde bort sig ordentligt.
Paul? Paul?
- Vad pågår? - Nån idiot klättrade upp i en silo.
Du skulle hålla koll på det här. Vet du vad det betyder?
Jag har hittat Haywire. Var det nåt mer?
FBI. Jag tar hand om det här.
Hur är läget, Charles?
- Jag vill inte hamna i fängelse. - Det förstår jag.
- Jag vill åka till Holland. - Det var oväntat.
Men det går inte, grabben.
Jag vill åka hit. Titta.
Vet du vad?
Du behöver inte åka tillbaka till fängelset.
- Men du kan inte åka till Holland. - Nej, nej...
Det är lugnt. Du är i ett jobbigt läge.
Du känner dig fångad, du har inga valmöjligheter och ingen kontroll.
Jag vet hur det känns.
Det tär på en. Allt man vill göra är att sticka.
- Men sticka vart? - Jag vill bara bort.
Det finns en väg ut.
En väg ut?
- Ur labyrinten? - Ja.
Det finns privata cigarrlådor längst bak. Medlemmens namn står på.
- Några vakter? - En receptionist, det är allt.
Jag är inte en efterlyst rymling. Ge mig nyckeln så gör jag det.
- Ska vi ta en promenad? - Ja.
Jag vet att du dödade dina föräldrar för att de gjorde dig illa.
Och att du dödade killen som gjorde illa Sasha.
Men det du gjorde var... fel. Det vet du.
Jag vill bara försvinna.
- Det kan du. - Jag vill bort nu.
Det är ingen fara.
Sara.
Det du sa förut... jag känner likadant.
Text: Anna Kyrö www.sdimedia.com